Olagligt för Siikalatva att ha verksamhet inom en annan kommuns område
![](/documents/1271139/2899000/lääkäri_tietokone.jpg/1aed99c2-8edd-4a4b-9300-239bc60c478a?t=1512210066000&width=1200)
Den gällande lagstiftningen tillåter enligt finansministeriets och social- och hälsovårdsministeriets uppfattning inte att man inrättar en hälsostation inom en annan kommuns område. Siikalatva kommun har beslutat att inrätta en hälsostation i Uleåborg i anslutning till det privata bolaget Mehiläinen i Uleåborg. Regeringens reformministerarbetsgrupp begärde en utvärdering av arrangemangets laglighet.
Arrangemanget orsakar enligt ministerierna flera omständigheter som strider mot gällande lagstiftning.
En kommun kan enligt ministeriernas uppfattning inte inrätta en hälsostation eller en filial för ordnande av offentlig hälsovård utanför det egna området, förutom då det är fråga om en gemensam uppgift som baserar sig på ett samarbetsavtal (Siikalatva kommun och Uleåborg stad) eller verksamhet som är särskilt motiverat med tanke på invånarnas behov.
Utgångspunkten i den gällande hälso- och sjukvårdslagen är att även kommunala filialer ska finnas inom kommunens eget område. Lagen innehåller visserligen inga uttryckliga bestämmelser om detta, men syftet framgår av lagstiftningen som helhet.
Siikalatva kommun och Mehiläinen motiverar sitt avtal med att arrangemanget underlättar situationen för Siikalatvabor som arbetar i Uleåborg. Uleåborgsborna ska också kunna använda hälsostationen. Siikalatva kommun ska debitera Uleåborg för tjänsterna.
Hälso- och sjukvårdslagen innehåller i dagsläget bestämmelser om klientens valfrihet. Om en person till exempel behöver hälsovårdstjänster då han eller hon arbetar inom en annan kommuns område under en bestämd tid, är det meningen att personen i fråga byter hälsostation under vistelsetiden. Personen i fråga måste göra en skriftlig anmälan om byte av hälsocentral både till kommunen som har vårdansvaret och till hälsocentralen i den valda kommunen. Personen kommer då att bo i en annan kommun under en viss tid. En invånare i Siikalatva kan vid behov bli klient hos hälsocentralen i Uleåborg på samma sätt.
Det framgår inte av Siikalatva kommuns beslut hur många invånare i Siikalatva som behöver använda tjänster i Uleåborg. Det kan ifrågasättas om verksamheten alls kan motiveras med några som helst orsaker som har att göra med invånarnas intressen.
Siikalatvas verksamhet står enligt finansministeriet dessutom i strid med kommunallagen. Man kan inte inrätta en hälsocentral i en annan kommun på basis av kommunens allmänna kompetens. Kommunerna har ett omfattande självstyre, men den allmänna kompetensen begränsas av vissa etablerade principer. En kommun kan inte åta sig en uppgift som redan ålagts någon annan kommun.
I Uleåborg har Uleåborg stad det primära ansvaret för hälso- och sjukvården. Siikalatva kommuns verksamhet är överlappande i hänseende till det. Kommunen borde dessutom ha särskilda och vägande skäl som baserar sig på invånarnas servicebehov för att den ska kunna utvidga sitt serviceutbud till en annan kommun.
Problemet som kvarstår är enligt ministerierna att staten i praktiken inte har möjlighet att söka någon ändring i beslutet. Uleåborgs stad kan i sinom tid bestrida fakturan från Siikalatva med stöd av de ovan nämnda grunderna, och ärendet behandlas sedan som förvaltningstvistemål vid förvaltningsdomstolarna.
Eftersom lagstiftningen saknar ett uttryckligt förbud mot förfarandet, ska ministerierna nu överväga ändrandet av hälso- och sjukvårdslagen så att verksamheten inom en annan kommuns område skulle förbjudas uttryckligen.
Det här är en svenskspråkig översättning av pressmeddelandet som publicerades den 2 December.
Bilaga
Ytterligare information:
Kirsi Varhila, överdirektör, SHM, tfn 0295 163338
Jani Pitkäniemi, överdirektör, FM, tfn 0295 530494